Hei mitt navn er Kristian Nordset.
Jeg er i Barnehage og
utdanningsavdelingen hos Statsforvalteren
i Oslo viken. Jeg skal snakke litt om
opplæring i hjemmet ved langvarig fravær
og hva som er PPT sine rolle i den
sammenheng.
Mange av dere har jo vært med på
samlinger med oss for hvor tema har vært
bekymringsfullt eller langvarig
skolefravær. Og på de
samlingene så har vi slått fast følgende,
at også for disse elevene så gjelder jo
retten til opplæring fortsatt, og det
gjelder uansett. Og hvordan er det
jo med elever med langvarig skolefravær?
Får de oppfylt retten til
opplæring? Nei, de gjør jo ikke det. De
er jo i svært liten grad, eller kanskje
ikke i det hele tatt fysisk til stede på
skolen. Og de får jo ikke da oppfylt
retten til grunnskole, eventuelt retten
til videregående opplæring. Og
de har heller ikke noe tilfredsstillende
utbytte av opplæringen, i alle fall ikke
fullstendig. Den tiden de er hjemme og
ikke på skolen, så får de jo ikke noe
utbytte av opplæringa i det hele tatt. Og
den tiden de er på skolen, så får de
kanskje godt utbytte, eventuelt ikke så
stort utbytte av opplæringen den tiden
heller på grunn av de samme utfordringene
som gjør at elevene ikke er på skolen.
Og så må vi også har slått fast
tidligere: det er kommunen og
fylkeskommunen som har ansvaret for å
oppfylle disse rettighetene. Og det er
slått fast i opplæringsloven § 13-1,
eller § 13-3 henholdsvis.
Og det ansvaret om å oppfylle
retten til opplæring. Det gir seg utslag
i dette prinsippet som vi ser på foilen
her nå som fremgår av forarbeidene
til loven og direkte av Helgelands
kommentarutgave til opplæringsloven,
hvor det står at ved langvarig fravær
som eleven eller foreldrene ikke er skyld
i selv, så kan kommunen eller
fylkeskommunen ha plikt til å gi
opplæring et annet sted enn skolen. For
eksempel hjemme hos eleven ved lengre
sykdom.
Og det som har vært en del spørsmål rundt
i forbindelse med det prinsippet
der det er jo hva er
lengre sykdom og hvor alvorlig sykdom
snakker vi om og så videre. Det vi
har svart til det, det er ikke heng deg
opp i dette med sykdom, fordi at det er
det eksempelet som er brukt i
denne tolkningsuttalelsen eller dette
rundskrivet fra Udir. Det sentrale her
er om det har vært sånn
at eleven har vært lengre borte,
og at eleven også kommer til å
fortsatt til å ha et omfattende
fravær uten at man kan si at elevene
foreldrene er skyld i det selv. Det er
det vi vil at dere skal holde fast i ikke
nødvendigvis om det er snakk om sykdom og
hvem som skal definere om det er en
sykdom og eventuelt hva slags
sykdom det er.
Bakgrunnen for det
prinsippet her,
som også fremgår av både den det
rundskrivet dere ser under og den
tolkningsuttalelsen. Det er jo
rett og slett prinsippet om at elevene
har rett til full opplæring og et fullt
timetall, og da har jo forarbeidene sagt
at det kan jo i praksis ikke gjelde
fullt ut. For hvis eleven er borte fra
opplæringen, så kan man ikke kreve å få
tilbake hver eneste time, uansett hva som
har skjedd på et senere tidspunkt. Og
derfor så sier forarbeidene at de timene
hvor eleven har vært fraværende, og det
er eleven eller foreldrene som er skyld i
at i dette fraværet, for eksempel da
skulk eller at man holder barnet borte
fra skolen uten god grunn, det må komme
til fradrag i denne retten. Det samme
gjelder kortvarig fravær på grunn av
sykdom. Alt dette står i forarbeidene.
Og ut ifra dette, så kan man jo utlede en
regel om at dersom eleven har et
langvarig fravær, altså ikke kortvarig
men et langvarig fravær som eleven ikke
er skyld i selv eller som foreldrene ikke
er skyldig i, og dette gjør at
eleven ikke får oppfylt sin rett
opplæring eller tilfredsstillende utbytte
av opplæringen. Ja, så vil
kommunen eller fylkeskommunen plikt til å
gi opplæring i et annet sted kunne slå
inn. Og vi
kan jo si at fylkeskommunen og
kommunen sin plikt til å gi opplæring et
annet sted også følger jo da av
barn og unges rett til opplæring som vi
har vært inne på tidligere. Dette er jo
slått fast i ikke bare opplæringsloven,
men i grunnloven og i barnekonvensjonen.
At elevene har rett på opplæring, og det
er fylkeskommunen og kommunen sitt ansvar
å oppfylle denne retten.
Det betyr at da kan ikke kommunen,
skolen eller dere i PPT
viser til at eleven har et forsvarlig
tilbud hvis hen kommer på
skolen. Altså her har vi et godt opplegg,
både god tilpasset opplæring og vi har
kanskje spesialundervisning og et vedtak,
som beskriver hvordan opplæring til
elevene skal bli forsvarlig på skolen. Så
det er bare for elevene å komme på
skolen, så vil eleven ha et forsvarlig
tilbud. Da kan man ikke vise til det
fordi kommune og fylkeskommunen er
forpliktet til å oppfylle retten også for
de elevene som er
fraværende fra skolen, langvarig
fraværende.
Og da blir det jo sånn at retten til å
få opplæring hjemme for
elever med langvarig fravær, det må
vurderes ut fra reglene om
spesialundervisning. Dette er jo en
alternativ organisering og et klart avvik
fra ordinær opplæring som ikke kan
gjennomføres som et tilpasset opplegg. Og
skolen kan jo heller ikke bestemme eller
avtale med foreldrene et redusert
opplæringstilbud eller et redusert
oppmøte, uten at dette har
blitt regulert i et vedtak om
spesialundervisning.
Så ergo, så er det regler om
spesialundervisning i opplæringsloven.
Kapittel 5 som gjelder og regulerer det
tilfellet her, og det betyr som dere ser
her PPT dere må på banen.
Dere må undersøke med eleven og de
foresatte, og med skolen. Hva er det
som er utfordringen? Hva er det som er
problemet?Og så må dere
vurdere mulighetene og tiltakene. Hva er
det vi kan få til for denne eleven som
ikke klarer å komme på skolen. Er
det mulig å sende en lærer hjem til
eleven som kan gi eleven opplæring
hjemme?Er det digital
undervisning som er det mest
praktiske? Er det for eksempel
oppgaver dialog på teams?
Og ofte så vil det være snakk om en
kombinasjon her at eleven for eksempel
klarer å være en dag eller sto på skolen.
Men kanskje med både tilpasset opplæring
og spesialundervisning på skolen, i
tillegg til at man må
komme hjem til eleven eller eleven
opplæring resten av uka. Det
kan være en kombinasjon.
Og så er jo også et spørsmål om omfang
for i utgangspunktet så har jo alle
elever, også elever med
spesialundervisning, og også elever som
eventuelt får opplæring hjemme, har jo
rett på full fag og timefordeling som
alle andre elever.
Her må det gjøre en konkret vurdering av
hvor mange timer undervisning som skal
gis, og det vil jo avhengig av hvor mye
opplæring denne eleven er i stand til å
motta både hjemme og på skolen.
Da må dere høre med eleven
selv hva? Hva sier eleven?
Hva orker eleven?
Hva synes eleven er en god måte å
organisere opplæringstilbudet på både
hjemme og på skolen.
Er dette et helsespørsmål også: hvor syk
for eksempel eleven er hvis eleven er syk
og hvor mye eleven orker er det en
fastlege? Er det andre inn i bildet som
kan tenke seg å mene
noe om hva eleven er i stand til å motta
og hva som vil være forsvarlig sett fra
et helseperspektiv. Da må
dere i PP-tjenesten eventuelt
etterspørre, opplysninger og uttalelser
fra fra helsepersonell.
Til syvende og sist, så er det dere i en
sakkyndig vurdering, så må vurdere hva
som er forsvarlig og hva som vil være til
elevens beste her og nå.
Men så vil dere jo innvende
gjerne til det at det
er både en del krav i til en sakkyndig
vurdering. Det er mye som skal svares på
og ta stilling til som vi ser her
i utklippet fra opplæringsloven
§ 5-3 andre ledd. Samtidig så er
det spørsmål om saksbehandlingstid. Det
betyr, hvor raskt må dette bli ferdig?
Og igjen. Her blir det opp til dere å
vurdere hva er en faglig forsvarlig. Hva
er en god nok sakkyndig vurdering?
Når har vi svart tilstrekkelig godt nok
på de strekpunktene her?
Det må være nok spørre dere
selv, er det mulig å svare relativt raskt
på noen av disse punktene? Første
strekkpunkt her: Om eleven sitt
utbytte av det ordinære
opplæringstilbudet. Hvis eleven er hjemme
og ikke kom på skolen hele tatt, så er
vel svaret på det ofte relativt greit.
Her er det jo ikke noe utbytte.
Eleven er ikke på skolen. Så er
det andre spørsmål her som kan være
vanskeligere å utrede, skal ikke jeg ha
uttalt meg noe spesielt om, men vi ser
også til sist her, så er jo spørsmålet,
hva er det som vil gi et forsvarlig
opplæringstilbud? Og det er jo det man må
se på nå, og når man vurderer opplæringen
hjemme, hva er det som vil gi et
forsvarlig opplæringstilbud og som vi var
inne på i stad? En kombinasjon av orker
elevene å komme noe på skolen? Orker
eleven ikke å komme på skolen i hele
tatt. Hva kan vi gjøre for eleven som er
hjemme? Hva, hvilke tiltak kan vi
iverksette for i det hele tatt og
få noe opplæring inn i hodet på denne
eleven og og få denne eleven
motivert for å komme tilbake på skolen?
Det er det dere må se på der.
Uansett, og som vi har vært innom på våre
samlinger tidligere, så er det viktigste
at dere PP-tjenesten, skolen
og skoleeier. Gjør
noe. Altså, det må foreta dere noe.
Det er det viktigste og dere PP-tjenesten.
Dere sitter jo på spesialkompetansen.
Dere
er spesialisten her. Dere kan
si noe om elevens behov og hva
som vil være et forsvarlig tilbud. Det er
kjempebra at dere er i samarbeid med
skolen. Det er det man kanskje allerede i
disse sakene her og deltar på møter og
vurderer tiltak. Men dere må også komme
i gang med sakkyndighetsarbeidet.
Dere må komme med noe konkret, en
uttalelse, en tilrådning,
som fører til konkrete tiltak. Altså som
fører til vedtaksfestet rettigheter
for disse elevene. Sånn at man kommer i
gang med et formalisert opplegg. Ikke
bare jobber
i møter og prøve ting, mens
eleven ikke er på skolen og heller ikke
får noe opplæring hjemme.
Og om dette her med saksbehandlingstid,
så har Utdanningsdirektoratet
understreket følgende, at det er
viktig at det går kort tid fra behovet
for spesialundervisning oppstår til
vedtak om spesialundervisning fattes.
Det skal skje uten ugrunnet opphold, står
det i forvaltningsloven. Dette gjelder jo
generelt i alle saker og i alle saker om
spesialundervisning. Men som
Udir presiserer dette hensynet gjør seg jo
særlig gjeldende for de elevene vi
snakker om her, altså de med langvarig
fravær fordi er ikke på skolen eller de
er vært svært lite på skolen, og de står
derfor helt eller delvis i alle fall
uten et opplæringstilbud per nå fram til
et vedtak blir fattet. Og
derfor så må man tenke seg godt om
hva er et grunnet opphold i denne
sammenhengen her?
PPT dere kan stille dere spørsmål om er
det mulig å svare
raskere på noen av de punktene her som vi
var innom i sted?
Det viktigste spørsmålet er vel. Strengt
tatt og om eleven har et
tilfredsstillende utbytte. Å svare på
det og det nest viktigste spørsmålet da
er jo, hvordan kan vi sørge for et
forsvarlig opplæringstilbud? Hvilke
tiltak, hvilke måter å organisere dette
tilbudet på til en elev som ikke kommer
på skolen, r det beste akkurat her nå?
Vi har sagt før at...
Vi mener at barnets beste
tilsier at skolen kan fatte et
midlertidig vedtak eller tidsbegrenset
vedtak basert på de opplysningene som
finnes i saken, i de tilfellene her.
Det begrunner vi med hensynet til barnets
beste som nevnt, men også retten til
opplæring som vi var inne på i stad. Den
er ikke bare opplæringsloven, den er
grunnlovsfestet og fremgår av
barnekonvensjonen. Dette er tunge
rettigheter. Opp imot
saksbehandlingsreglene i kapittel
5 og kravene til innhold i sakkyndig
vurdering, så mener vi at.
Grunnloven og barnekonvensjonen,
de ikke bare mener vi det, men sånn er det,
de veier tyngre. Retten til opplæring,
barnets beste veier tyngre enn de
saksbehandlingsreglene som står i
§ 5-3 i opplæringsloven.
Nettopp for det som vi var inne på i stad at
disse elevene står uten et
opplæringstilbud. Og da igjen.
Derfor må dere gjøre noe?
Det er rektor og skoleeier som er
ansvarlig for at saken er tilstrekkelig
opplyst for å fatte et vedtak. Men
sammen med de så må dere PP-tjenesten
gjøre en vurdering. Hva er nødvendig av
opplysninger her og nå? Hvor
grundig må denne sakkyndige
vurderingen, en sakkyndig uttalelse å
være? Kan vi komme med en foreløpig
uttalelse? Ja, i påvente av
at vi skal gjøre en grundigere vurdering
senere, fordi at vi trenger mer tid.
Det er det dere må vurdere?
Og da kan, mener vi,
vedtaksmyndigheten fatte et tidsbegrenset
vedtak med de opplysningene man sitter på
i saken, blant annet det dere PP-
tjenesten mener at dere
kan svare på per i dag.
Og så må det vedtaket da evalueres og
justeres underveis på bakgrunn
av hvordan man ser at dette virker, og
ikke minst på bakgrunn av at PP-tjenesten
da kommer tilbake med en oppdatert eller
en fullstendig sakkyndig uttalelse, eller
så fullstendig sakkyndig vurdering på et
senere tidspunkt når dere har fått nok
tid til å
svare på alle de spørsmålene i § 5-3
så godt dere ønsker.
Men oppsummert da, så mener vi
at, disse to
kulepunktene her er viktig å holde fast
på i disse sakene her. Det
er viktig at det går kort tid. Eleven
står uten et opplæringstilbud dere i PP-
tjenesten sitter med spesialkompetanse.
Og i denne sammenhengen her. Husk barnets
beste og retten til opplæring, det er de
tyngste
bestemmelsene og de var jo tyngre enn
opplæringslovens saksbehandlingsregler
for sakkyndige vurderinger.
Så skal vi gå videre og svare på noe
spørsmål. Det som har kommet noen
spørsmål underveis i løpet av dette
foredraget, så da takker jeg for meg.